Родина Перлівницеві -- Unіоnіdaе
An
о
d
о
nta
cygnea
).
Досягає до 15 см довжини. Черепашка видовжено-овальна, дещо кутаста, відносно тонкостінна. Лінії припинення росту шаруваті по всій їх довжині. Епідерміс між ними гладенький, сірого, оливково-коричневого, або майже чорного кольору. При ясному забарвленні помітні радіальні промені, які розходяться від верхівки до країв стулок. Верхній край короткий, слабо вигнутий, при переході в передній край утворює тупий кут. Нижній край в середній частині прямий. Задній утворює широкий притуплений дзьоб, який з’єднується з верхнім краєм прямою або вгнутою лінією [ 34 ].
Висота черепашки поступово наростає від верхівки до найвищої точки крила, яка лежить на 0,61 довжини черепашки від її переднього кінця. Крайня задня точка черепашки знаходиться дещо нижче рівня 1/2 висоти останньої. Точка, найбільш віддалена від площини вмикання стулок, розміщена на рівні 1/2 висоти черепашки. Верхівки вузькі, не виступаючі, лежать від переднього кінця черепашки на 0,23 - 0,29 її довжини.
Лігамент довгий, широкий, масивний. Синулюс довгий, вузький; синус трикутний. Щит стиснений з боків, виступаючий, виразний, хоч радіальні кути, які відмежовують його від останньої частини стулок нечіткі. Щитик малопомітний.
Внутрішня поверхня стулок гладенька. Перламутр блакитний. Радіальні промені майже не помітні. Підверхівкова порожнина неглибока. Відтиски підверхівкових м'язів дрібні, витягнуті Мантійна лінія досить глибока.
Форма нижнього краю стулок варіює від слабо вигнутої до дещо вгнутої. Спинний край переходить в задній прямою лінією ,внаслідок чого утворюється більше або менше вгинання.
Ці молюски тримаються на піщаному грунті річок та озер. Частково навіть зариваються в пісок. Є дуже мінливим видом, утворюючи в різних водоймах різноманітні морфи, екологічні раси, різновиди. Деякі з них вважаються окремими видами. Це, наприклад, Беззубка витягнута (Anоdоnta cygnea сellensіs), Беззубка риб’яча (Anоdоnta cygnea ріscіnalіs), Беззубка качина (Anоdоnta cygnea anatіna) [ 14 ].
Беззубка несправжня ( Р
seudan
о
d
о
nta
c
о
m
р
lanata
).
Цей вид має дуже стиснену поздовжню овальну черепашку.
Беззубка озерна
(Anоdоnta stagnalіs). Черепашка округло-овальна (висота становить 0,5 довжини), помірно опукла, тонкостінна, з нерівною зморшкуватою поверхнею, густо і неправильно концентрично покреслена, з шаруватими лініями припинення росту. Епідерміс жовтувато-сірого, сірувато-зеленого, жовто-зеленого кольору, з більш-менш виразними зеленими або темно-сірими радіальними променями, з вилиском. Верхній край черепашки прямий, від верхівки до найвищої точки крила круто піднімається догори, внаслідок чого він не паралельний поздовжній осі черепашки, в місці переходу в широко-заокруглений передній край утворює тупий кут. Нижній край у вигляді широкої дуги. Задній утворює широкий, притуплений на кінці дзьоб. Крайня задня точка черепашки лежить на рівні 1/2 її висоти. Висота черепашки дещо збільшується в напрямку від верхівки до найвищої точки крила, яка розміщується на 0,61-0,64 довжини черепашки від переднього кінця. Точка, найбільш віддалена від площини змикання стулок, лежить на рівні 1/3-1/2 висоти черепашки. Верхівки малі, вузькі, не опуклі, не виступаючі, лежать на 0,26-0,33 довжини черепашки від її переднього кінця.
Лігамент помірно довгий, вузький. Синулюс дуже вузький і довгий, синус високо-трикутний. Щит високий, стиснений з боків, різко відмежований від позакільового поля радіальними кутами. Щитик малий, контури його нечіткі. Внутрішня поверхня стулок гладенька. Перламутр брудно-білий, блакитно-сіруватий або жовтувато-сірий, у особин старшого віку часто з маслянисто-жовтими плямами і «свинцевими» наростами. Іррадіація його найкраще виражена в ділянці крила. Радіальні промені досить виразні [ 20 ].
Подібні статті
Природний відбір
Приро́дний відбі́р (або добір) — процес, завдяки якому
сприятливі спадкові характеристики стають більш загальними в наступних
поколіннях популяції організмів, що розмножуються, а несприятливі спадкові характеристики
стають менш з ...
Характеристика антитіл та імуноглобулінів
Імуноглобуліни (антитіла)
мають здатність специфічно з'єднуватись з антигеном і є найважливішими
молекулами імунологічної системи. Тому докладне вивчення їх будови,
властивостей і утворення є передумовою розуміння імунологічних механізмів. ...